Tidigare i Nikita,..
Jag vet vem som dödade dina föräldrar. De kallas för Division,
en hemlig uppdragsenhet som nu har gått sin egen väg.
Om jag varit på insidan, så kunde jag få hämnd för min familj.
- Hon döljer någonting. Jag vet exakt vem jag har att göra med.
Du är Zetrovs arvinge, vars miljard-dollar imperie,
är uppbyggt av din far, Nikolai Udinov.
Du letar efter den här, va? Ge mig sanningen.
Har du några problem?
Jag är Alexandra Udinov, och det här är din belöning.
Jag tänker ge dig lite metadon som lindrar dina abstinenssymptom.
Men först, så har jag bara ett par frågor att ställa till dig.
Översättning: Dream_Theater.
Silo.
Bakdörr ut från Division. Undervåning sex, från korridoren.
- Chatt. - Processorprogram. Kod X-8-9-9.
Var fick du tag i den?
Kom igen, Alex. Vakna upp. Försök att minnas.
Jag är vaken. Jag är bara utpumpad.
Jag känner mig som om jag har blivit drogad.
Var i helvete fick du tag i den där symbolen?
Jag kan inte ge dig alla svaren.
- När du väl är inne,.. - På Division så är jag ensam.
Gör jag ett misstag, så får de reda på att jag är mullvaden.
Eller att du är Alexandra Udinov.
Endera av hemligheterna kommer att få dig dödad.
- Dina egna hemligheter då? - Vad menar du?
Dina hemlisar, de som du inte vill tala om.
Michael, Daniel, Ryan, Owen.
Och även den killen som gav dig det här stället. Whitefield?
- Whitfield. - Om Division fick reda på honom?
Kom igen, Alex, kom ihåg. Varför frågar du mig om Whitfield?
Jag vet inte!
Varför frågar du ut mig om saker som inte betyder någonting?
Processorprogrammet är borta.
Du har hemligheter, Alex.
Du har hållit undan de hemligheterna från mig.
Jag vill att du ska tänka på vilka de hemligheterna är.
Föreställ dig dem i huvudet som optiska, som du kan se och höra.
Det är Amanda.
Vad är det som pågår?
Du börjar att minnas.
Jag var drogad.
Jag minns att Michael tog mig tillbaka till Division.
Till Amanda.
Hon försöker ta reda på vem jag är. Jag måste stoppa henne.
Vakna upp.
Hon är vid medvetande nu.
Och helt under inflytande av Ibogain.
Bra. Den här processen fungerar mycket bättre
när objektet är klart. Istället för ett ord här och där,
- så får vi full sentens. - Okej, så vi vet inte ens
vad Ryssarna gav henne, och du pumpar henne full med en annan drog?
Ibogain är ett hallucinogen som används för att behandla opiummissbruk.
Det lindrar hennes abstinensbesvär och tar bort alla begär.
Och jag är hela tiden här för att personligen bevaka hennes utveckling.
För att du bryr dig så mycket, va?
Ibogain har en intressant sidoeffekt.
Patienter upplever någon sorts vaket drömstadie.
De flesta människor spelar upp traumatiska livsföreteelser
eller ser visioner som skildrar deras djupaste farhågor.
Eller, under de rätta förhållandena,
så kan de se visioner som jag framkastar för dem.
Så du använder rehabilitering till att köra en utfrågning.
Jag gör flera saker på samma gång.
Alex döljer någonting om sitt förflutna.
Det har hon gjort sedan det ögonblick vi rekryterade henne.
Detta är din chans att få reda på det. Med en kofot i hennes undermedvetna.
Divisionsagenter får inte ha några hemligheter. Inte från mig.
Vakna. Kom ihåg. Whitfield. Ingen hemlighet.
- Hjärnaktiviteten ser bra ut. - Hallå, Alex.
Vem är Whitfield? Är han en vän?
Michael.
Michael, känner du igen d,..
Alex,..
Jag vill att du ska föreställa dig att du går i en lång korridor.
Den verkar bekant. Du har varit här förut.
Du letar efter någonting. Något som du har gömt.
Det är en hemlighet om ditt förflutna.
Du har gömt den mycket väl. Men den är inte säker längre.
Folk kommer för att stjäla den.
Du måste hitta den,.. och flytta på den.
- Du är..? - Jag är Alexandra Udinov.
Jag gillar inte det här stället. Jag vill åka hem.
Öva på din Engelska. Vad gör du här?
- Du satte mig här. - Detta är inget säkert ställe.
Folk letar efter dig.
Kom med, jag måste få dig ut härifrån.
Det kommer att bli bra.
Nej.
Det är hon. Hon kommer. Och du kan inte stoppa henne.
Hör du. Jag vet en hemlig väg ut.
Kom igen, kom. Håll jämna steg.
Kom igen,.. kom. Håll jämna steg.
Vem talar hon med?
Det är en hel värld som är igång i hennes huvud just nu.
Jag kan inte se den. Men allt hon säger där inne säger hon även härute.
Hon kunde kanske tala med någon. Hur vet du vem det är?
Människorna i en dröm är bara projektioner av drömmaren.
Deras hopp, deras fasor, deras hemligheter.
Att förstå vad de människorna representerar är nyckeln.
Vi måste springa. Den här vägen, skynda på.
Det är okej, Alex.
Du behöver inte skynda dig. Jag är precis här.
Och, säg mig nu. Vem har du med dig?
Hennes namn är Alex.
Du har gjort det för henne förut. Jag behöver ett ID-paket, Gustav.
- Renskrubbat. - Hon ska försvinna igen,.. din vän.
Inga problem. Hur snart behöver du det här?
Fick jag bestämma, så skulle Alex sitta på ett plan till Kununurra nu.
Åh, ett snabbjobb alltså. När kan du komma förbi med henne?
Hon är inte tillgänglig. Men jag kan inte vänta.
Jag vill att paketet ska vara redo så snart hon är det.
Nikita,.. jag är en utmärkt förfalskare.
Men två saker kan jag inte förfalska, fingeravtryck och passfoton.
Jag vet hur vi får tag i det. Jag måste dock ringa dig igen.
Du, jag måste fråga. Precis vad är det hon flyr ifrån?
Om jag säger,.. jag är mer orolig för vart hon är på väg.
Jag är Alexandra Udinov.
Dotter till Nikolai Udinov.
Och detta är din belöning.
Jag vill att du kör en sökning. Namnet är Whitfield.
- Var känner jag igen det från? - Det vet jag inte.
Kanske skulle du köra en sökning.
Du är alltid så vänlig när du ber människor om en tjänst.
Det är bara en tjänst när du har valet att säga nej.
Okej, nu kör vi.
Operation Superdollar.
Det var en förfalskarkrets
med Nordkoreanerna i spetsen.
Finansdepartementet fortsatte att stöta på problem med
diplomatisk immunitet, så vi gick in och,.. tog bort dem på mördares sätt.
- Den Op var över tre år sedan,.. - Alla målen eliminerades.
Och vilken var Whitfield?
Bankir. Whitfield var pengaförvaltaren.
Han använde sitt investeringsbolag för att tvätta Kizz-Ash.
Vem använde vi?
Roan tog diplomaten.
Stephen hade kemisten.
Carlos dödade kuriren.
Och jag behöver inte kolla längre. Det är därför du är här.
Nikita eliminerade Whitfield.
O'Boy, vad du än gör, så leder allt tillbaka till Nikki, eller hur?
Även när det verkligen inte skulle göra det.
Vi måste hitta ett ställe att gömma oss på.
Varför gömmer du den lilla flickan, Alex? Vem är hon?
Den lilla flickan är synbarligen henne själv.
Du frågade henne om hennes förflutna, så hon projicerade en liten flicka.
Den här processen brukar fungera bättre
när patienten själv kommer med informationen.
- Mer terapeutiskt på det sättet. - Visst, ursäkta.
Nu Alex, så vill jag att du försöker hitta ett säkert ställe.
- Någonstans du känner dig säker. - Är inte det din bil?
Michael gav mig den. Jag minns inte att jag parkerade den här.
Okej,.. ner med dig,.. ner med dig,.. så där ja.
Det är nog inte säkert här.
Påminner att vara under bilen dig om kvällen dina föräldrar dog?
Vad minns du mer om det?
Lugna ner dig, okej? Ta det lugnt.
Det är som förut. Jag var under sängen, och kunde se hans fötter.
Rummet hade tagit eld, men jag kunde inte röra mig.
Shh, det är okej. Försök att lugna ner ditt hjärta.
Han sköt pappa!
Pappa, nej!
- Alexandra. - Pappa!
Vi har inte mycket tid. Vi har inte mycket tid.
- Vakterna kommer tillbaka. - Nikita.
Alex,.. Varför är Nikita där?
Hon vill,.. fly.
Ja, hon gillar att göra det.
Alex.
I din rapport står det att Nikita ringde upp till assistentens comm
och frågade speciellt efter dig.
- Det stämmer. - Vad sa hon?
Vad sa hon inte? Att jag skulle få betala för att jag fångade henne.
Att Division var en lögn, du vet. Samma klagolåt.
- Du var inte bekymrad? - Inte alls.
- Hur är din nya våning? - Bra. Känns redan som hemma.
Vad står på? Bra. Känns redan som hemma.
Och ibland är jag en riktigt stygg pojke.
Skickade dig precis en fil att köra igenom ljudtekniska.
Det här är ett samtal du ringde till Alex.
Skapa en ljudprofil på var Alex var när hon tog samtalet.
Din anteckning säger att hon var i sin våning.
Jag trodde det, men det låter avlägset. Det finns ett eko eller något.
Jag vill testa det.
Sedan dagens "Tilldela Birkhoff slumpmässiga,
uppgifter utan förklaring", så varför inte?
Bara kolla upp det.
Inga signaler upptäckta.
Vem fan är du?
Jag är inte den som brutit mig in i en tjejs våning med ett brännbollsträ.
- Och du är? - Jag berättar ingenting.
Jag tror inte att du förstår hur det här fungerar. Jag har ditt trä.
Och du är på golvet, vilket betyder att du inte är i någon maktposition.
Jag är Nathan. Alex granne.
Du är Nathan?
Varför bryter du dig in?
Jag bryter inte alls mig in. Jag har en nyckel.
Du har en nyckel. Jag har nyckel. Förklara ditt brännbollsträ.
Alex och jag hade planer, men hon dök aldrig upp.
Hon öppnar inte dörren. Jag får inte tag på henne på mobilen. Jag är orolig.
Och sedan hörde jag dig gå in i hennes lägenhet, och,..
Varför ringde du inte bara 112?
Vänta, du,.. Du ringde väl inte 112, eller?
Nej, jag,.. vänta nu,.. vem är du?
En vän till Alex. Hon är inte i stan'. Jag kom bara för att kolla.
Är allt bra med henne? Hon ringde inte.
Det var en akut tripp. Hon var tvungen att rusa,
men,.. jag är säker på att du snart hör ifrån henne.
Du, jag gillar inte att sänka vapnet och sticka, men jag måste.
Vänta!
Är du säker på att Alex är okej?
Hon kommer att bli.
Du sa aldrig ditt na,.. Namn.
Hjärtfrekvensen är lite förhöjd. Det verkar inte normalt.
Ingenting är normalt. Hon låter inte mig styra.
Jag stöter hela tiden på vägspärrar som hennes undermedvetna har byggt.
- Alex,.. Varför springer du? - Jag måste hålla jämna steg.
Nej, du behöver inte springa. Faktiskt, så borde du sakta ned.
Vi måste sakta ned.
Vänta! Vi måste sakta ned.
Nej. Vi är nästan vid Silon. Och hon kommer. Minns du?
Jag är inte rädd för henne.
Det borde du vara.
Du känner inte Nikita som jag gör. Hon bara leder in dig i mer faror.
Du måste stoppa henne.
- Vad gör han här? - Det är du som satte honom här.
- Vad menas med det? - Nu går vi.
- Du vet vägen ut. - Vänta här. Jag tar hand om honom.
Jag visste att det var någonting dem emellan.
Michael gick på, "Nikita är som en cancer."
Det är personligt bagage.
Jag har alltid trott det.
Pappa sa alltid att man inte kan lita på andra människor.
- Det trodde jag aldrig på. - Du visste Nikita hade hemligheter.
Det är hon. Hon kommer.
- Vi är döda. Vi är döda. - Det är vi inte
Det finns en väg ut. Det måste det finnas.
Du kan inte stoppa henne.
Hörpå. Jag låter inte Amanda göra dig illa.
Jag låter inte Amanda göra dig illa.
Hon borde inte vara medveten om vad jag gör.
Inte Amanda.
Nikita?
Jag sa åt dig.
Det är hon. Hon kommer.
Du gjorde det värre.
Det är hon. Hon kommer.
- Hon slår in dörren. - Vem, Alex? Vem kommer?
Alex.
Fint. Känns redan som hemma.
Okej. Enligt det här,
så var inte Alex i sin våning.
Detta är en, mycket större yta.
Väldigt högt i tak. Pendelekot är utanför tabellen.
- Pendelekot? - Ja, när ljudvågor rör sig,
så antingen absorberas, reflekteras, eller sänds de.
Mattor, draperier, möbler, och även kroppar,
de absorberar allihop ljud.
Men var nu Alex än var, så reflekterades de flesta
ljudvågorna tillbaka från multipla hårda ytor
från de här uppskattade avstånden.
Hon var i ett stort, tomt rum.
Med många fönster, med hänsyn till kontentan av genljud.
Komplotten tätnar.
Och vad exakt var nu komplotten igen?
Du sa du kunde kontrollera det här.
Hon vill inte tala om sanningen. Jag måste veta vad hon döljer.
- Vi måste blockera dörren. - Hon motarbetar mig.
Hur förstår jag inte, men hon gör det.
- Vad gör du? - Du hade rätt! Det finns en väg ut!
Hej, detta är Nikita. jag är ute och räddar världen nu,
så lämna ett meddelande efter signalen.
Hej, det är jag. Kan du ringa mig när du hör detta? Jag är hemma.
Tror jag,..
Hej där, din sömntuta.
Är du redo för frukost?
Nathan.
Nathan? Din granne? Vad gör han där?
Du är lite väl uppskruvad. Har du inte sovit gott?
Har du sett en liten flicka?
Ja, hon är ju därborta.
Vadå, trodde du att jag lämnade henne i tunnelbanan eller något?
Hej,..
Detta är ju inte klokt. Vi träffades ju precis.
Jag vet. Vi har varit gifta i tre år,
och ibland är det precis som,.. ja.
Här får du.
Hej. Hur är det med dig sötnos?
Åh, jag har tappat henne helt och hållet.
Hon var rädd för någon, och jag vill veta vem det är.
Alex. Alex.
Jag vet inte var du tror att du är just nu.
Frukost.
Du borde veta att du inte är säker där, var du än är.
- Hon kan fortfarande hitta dig. - Du, jag höll på att glömma,..
någon lämnade ett kuvert till dig imorse. Det ligger på kaffebordet.
Det är okej,..
Vad i helvete är det!?
Det är hon. Hon kommer.
Vem kommer?
Det håller jag på att få reda på.
Varför är jag tillbaka på Division? Varför är jag tillbaka på Division?
Det här är ditt hem, Alex. Varför skulle du nånsin vilja åka härifrån?
Standardförfarande.
- Kan du få det gjort till ikväll? - Snälla,.. Låt mig se på det.
Det fungerar.
Hur många gånger har jag gjort det här till dig, Nikita, huh?
Först, så var det Ed Whitfield, och sedan Daniel Monroe.
Och din vän Alex.
Den där flickan Sara. Och nu Alex igen.
Jag gör detta till dig så ofta, så jag borde kalla det "Nikita Special".
Köp fem nya identiteter, och få den sjätte gratis.
Detta kan inte fortsätta, Nikita. Jag vet vem du brukade jobba för.
Och jag är ganska säker på att detta är samma folk som
din vän flyr ifrån nu. Mäktiga människor.
För mäktiga. Det är därför som jag måste ställa upp.
Hjälp dig själv.
- Folk är inte tillgångar i vår värld. - De är belastningar, jag vet.
- Jag har hört det förut. - Men du köper det inte.
Kan vi tala om det som jag köper? Har du hittat någon kirurg?
Jag talade med en neurokirurg i Sverige. Han kan fixa chipproblemet,
men, en operation utanför reglerna, är ett komplicerat bemödande.
- Hur mycket vill han ha? - Han gav mig en smärre chock.
Och han insisterar på att han bara tar kontanter.
Jag är inte någon som spekulerar i sådana frågor,
men det är massor av pengar.
Kanske till och med alla du har?
Du har rätt, Gustav. Du borde inte spekulera.
Så mycket besvär. Och pengar.
För en flicka. Är du säker på att hon är värd det?
Alex, jag frågar dig igen.
Division är ditt hem. Varför skulle du vilja åka härifrån?
För att hon är en förrädare.
Jaden.
Är jag verkligen den ende som är kapabel till att säga dig sanningen?
Jag vet inte vad du menar.
Du dödade Thom.
Sedan planterade du bevis på honom så de skulle tro han var en förrädare.
- Jag hade inget val. - Du gjorde ett val.
Hans liv eller ditt. Du valde ditt.
Undrar vems du kommer att välja nu.
Jag visste att jag hade rätt om dig. Instinkten att döda.
Den finns i blodet.
Åh, Gud, jag är så ledsen.
Jag ville inte döda dig.
Jag vill inte döda någon.
- Vad är det du vill, Alex? - Jag vill gå tillbaka till Nathan.
Det kan du inte, Alex. Du måste gå tillbaka till korridoren.
Du lämnade den lilla flickan alldeles ensam. Hon är i fara.
Gå och leta rätt på henne.
- Jag gillar inte detta stället. - Samma här. Låt oss komma härifrån.
Fint. Det känns redan som hemma.
- Vad fan håller du på med? - Jag behövde en fil från arkiven.
Nej, du kör varje samtal som vi nånsin spelat in genom ljudtekniska,
och letar efter en spatial matchning till ditt Alex-samtal.
- Hur kunde du,.. - Du lamslår mitt nätverk.
Halva Division kan inte få email.
Att hitta Alex så utslagen,.. fick mig att börja tänka.
Tänk om hon blev befordrad för tidigt?
Och hon är därute med all den pressen. Tänk om hon inte pallar?
Tror du att härom kvällen inte var första gången hon föll av vagnen?
Jag vet inte. Har hon använt några droger?
När hon är ute? Jag vill veta hur mycket problem hon varit i,
och om vi kan fixa det innan Percy får reda på det.
Du känner honom.
Ställa in först, och ställa frågorna senare.
Polarn,.. Du måste sluta bli så personligt engagerad i rekryter.
Det slutar aldrig väl för dig.
Det tenderar också att bli lite läskigt. Alex är inte Nikita.
Jaså, tack för tipset.
Det här är ett privat undernät. Borta från resten av Divisiontrafiken.
Auktorisationsnyckeln upphör vid midnatt.
Så vad du än hittar eller inte, så måste det hända innan dess.
Känns redan som hemma. Fint. Känns redan som hemma,..
- Hur är det med patienten? - Jag tror att hon springer igen.
- Det är hon. Hon kommer. - Var snäll och sluta säga det.
Ingenting är där det ska vara!
Hon fångar oss härinne. Hon vill inte att vi ska komma ut.
Titta.
Kom.
- Hur mycket mer bevis behöver du? - Bevisen har jag inte problem med.
Det är slutsatserna som du drar från dem.
Hon har ljugit för oss från början. Hon ljuger fortfarande.
Alex förmåga att bedra är vad som påvisar hennes värde som agent.
Du håller med mig, eller hur?
Hon kanske till och med är bättre än Nikita.
Hon har den där hänsynslösheten.
Jag är inte så säker.
Jag menade inte att kränka dig. Du var fantastisk.
Men du var tvungen att tränas.
Med henne, så är det bara en del av hennes genetiska makeup.
Hon är ostabil. Den ena minuten, så kan hon inte trycka av.
- I nästa minut, Charles Bronson. - Men, det är ju ditt fel.
Du förledde henne med triviala fantasier om hämnd.
Mina damer. Kan vi bara hålla oss till helheten här?
Det skulle vara finansiellt oansvarigt av mig att annullera en agent,
innan jag hade ersatt min investering.
Nog nu.
Alexandra är min dotter.
Hon har redan ett öde.
Hon kommer att återkräva mitt imperium och leda Zetrov.
Alltihop finns här.
Pappa?
Du klarade det. Hennes far måste vara en del av hemligheten.
Jag skulle verkligen vilja veta mer om din far, Alex.
Hur var han?
Fint. Det känns redan som hemma.
Operation Superdollar.
Nikita.
Nikita, vad är din status?
Målet är neutraliserat.
Fick du tillbaka pengarna? Vi är ännu ett par miljoner korta.
Fanns inga. Whitfield måste ha gett dem vidare till någon annan.
- Var är du? - Jag är på Whitfields ställe.
Fint. Det känns redan som hemma.
Alex.
- Han är inte pappa på riktigt. - Du investerade vad? Ett år? Två?
Jag tränade henne från den dagen hon föddes.
Jag tränade henne för storhet.
Gå inte ut där.
Jag ville aldrig ha storhet, pappa.
Jag försökte att berätta det, men du ville inte lyssna.
Det är aldrig någon som lyssnar!
Men denna gången ska du lyssna, för nu vet jag vad jag vill.
Jag vill ut härifrån!
Vänta, vänta,.. stopp!
- Bara,.. vänta nu,.. - Ut härifrån!
Vänta. Hon hallucinerar fortfarande.
Låt henne gå.
Borde vi springa?
Jag springer inte längre. Vi kan ta oss till Silon själv.
Det är den här vägen.
Okej, följ med mig. Jag vill se vart hon tänker gå.
Åh, dessa är utmärkta förfalskningar.
Vet du, att ingen har bemästrat den konsten som Nordkoreanerna.
Du är den ende person jag känt som kan se skillnaden.
Jag har inkludrat de 20% i extraavgift för förfalskningsnota.
Snyggt.
Någon dag, så måste du berätta historien för mig
om hur du övertygade Herr Whitfield att ge dig alla sina superdollars.
Och så villigt.
Den historien hör hemma i en annan tid. Långt efter att vi båda är döda.
Då vill du kanske berätta den nu.
Jag är ledsen för det här, men,.. varför inte ta den gyllene fallskärmen?
Du, Gustav. Du har gjort ett sånt stort misstag.
- Folk betalar bra pengar för dig. - Det är inte vad jag menade.
Du glömde att scanna väskorna.
Nu har du ett pass att förfalska. Och jag är efter i schemat.
- Var är Alex? - Hon blev knäpp.
Hon sa hon ville ut. Sedan attackerade hon mig och gav sig iväg mot Logistics.
- Vad menar du med ut? - Hon snackade hela tiden om
att veta en annan väg ut. Jag antar att hon slutligen kommer dit.
Men jag skulle inte oroa mig. Amanda är med henne.
En annan väg ut,..
Sväng vänster. Undervåning Sex, Underhållshallen,..
Lugn. Lugn, ta det lugnt. Den vägen vill du inte gå.
Michael, vad gör du? Du blandar dig i hennes återhämtning.
Tja, jag såg läkaren, och tänkte jag skulle stoppa hennes
återhämtning innan någon annan behövde läkarvård.
Jag har vakterna med mig. Jag ville se vart hon var på väg.
Ja, för mig är det ganska uppenbart.
Det här är var Thom dog,.. och var Alex sköt honom.
Så avslöjade hon alla sina djupaste, dunkla hemligheter?
- Vem hon var på flykt ifrån? - Ja.
I sitt drömtillstånd, så
projicerade Alex att en mystisk kvinnlig Nemesis jagade henne.
Hon repeterade hela tiden, "det är hon.
"Hon kommer."
Först, så trodde jag att hon menade mig.
Och sedan kanske Nikita.
Men nu verkar det ju vettigt,..
Med tanke på hennes skuldkänslor för Thom,..
Svaret är uppenbart. Hon är rädd för sig själv.
Du. Är du jag?
Om några år, så kommer jag att vara det.
- Varför har du jagat mig? - Varför har du sprungit din väg?
Ta in henne.
Jag såg till så att varje detalj blev återställd precis som det var
innan de brände ner det.
Du har fortfarande inte förklarat för mig varför du sprang din väg.
Jag insåg inte att det var,..
Jag. Jag ville bara ut från Division.
Inte det där. Utan det här, Zetrov.
Pappas arv, ditt fädernearv. Det är vad du flytt ifrån.
Jag flydde inte. Det blev stulet.
Ta då tillbaka det. Kräv tillbaka vad de stal.
Och bli den person som pappa uppfostrade dig till att bli.
Och döda alla som kommer i min väg?
Jag vill inte vara den personen.
Jag vill vara lycklig, normal.
Jag vill veta hur det är att vakna på morgonen och inte känna sig sorgsen.
Hur det är att promenera på gatan och inte behöva se sig över axeln.
Det hade jag. Förut.
- Du kan inte gå tillbaka. - Inte tillbaka.
- Någonting nytt. Någonting bättre. - Med dem?
Jag minns att jag ville ha det där en gång.
Men de är distraktioner.
Det finns bara ett sätt på vilket det här kan sluta.
Nej. Du har fel.
Nej. Det här är enda sättet.
Jag såg en väg ut för mig. Med dem.
- En dag kommer du att förstå. - Nej, jag låter dig inte..!
Nej! Snälla, sluta upp! Jag valde inte det här!
- Jag vill inte bli dig! - Men du kommer att bli det.
Nathan! Nathan!
Du kan sluta med vankandet. Ibogainet är ute ur hennes system.
- När kan jag tala med henne? - Efter mig.
Känner du dig bättre?
Lite grand. Min hals är lite ansträngd.
- Det är nog från skrikandet. - Skrek jag?
Efter att vi gett dig lugnande, så somnade du, och sedan plötsligt,
började du att skrika Nathans namn.
Jag insåg inte att ni två hade kommit varandra så nära.
Han dog.
I min dröm, så såg jag mig själv döda honom.
Jag kan förstå att det kan vara oroande.
Vi talade förut om faran med att bli alltför fäst vid någon.
Och att ju närmre du kommer, ju större blir den faran.
Oroa dig inte, Alex. Jag tvivlar på att Nathan har något att frukta.
Så länge som du fortsätter att göra ditt jobb.
Så? Hur gick det med ditt rotande?
Jag hittade inte det jag sökte.
Det är inte någonting som jag hör från dig särskilt ofta.
Jag är rädd för att vi kanske har ännu en Nikita på halsen.
Vad hennes drömtillstånd avslöjade för mig,
var en önskan att fly Division och leva ett normalt civilt liv.
Det, kombinerat med en motvilja att döda,
och hennes skräck inför att bli en dålig människa,
ledde mig till slutledningen att Alex kanske inte passar för en agentstatus.
- Och din rekommendation? - Annullering.
Jag ska ta det under övervägande.
Läs filen.
Är du okej? Jag var orolig.
Ja, jag är okej nu.
Fast det var ganska så läskigt där ett slag.
Vilket är varför jag ville tala med dig.
Du vet att du fortsätter med att säga att jag borde ta mig ut?
Jag kanske börjar fatta vad du menar.
Om att ta sig ut innan det är för sent.
Och du vet den där killen som jag berättade om?
Nathan?
Jag tror att han kanske är i fara. På grund av mig.
Ja.
Saker och ting är definitivt mer komplicerade nu.
Om jag ringer upp dig senare, så kommer vi upp med något?
Fråga mig hur jag tog mig hit.
Översättning: Dream_Theater.